Title: Le daim Year: 2019 Duration: 01:16:42 Subtitles Source: Yes
‫הכתוביות הובאו, נערכו וסונכרנו ע"י UniHebSubs ‫גרסת Unicode
‫אני נשבע ‫לא ללבוש ז'קטים יותר בחיים.
‫אני נשבעת לא ללבוש ז'קטים...
‫יאללה. -"יותר בחיים".
‫ותסגרי את תא המטען.
‫סרטו של קנטן דופייה
‫ז'אן דוז'רדן
‫אדל האנל
‫כן, מה? ‫-התקשרתי אתמול בנוגע למודעה.
‫ז'ורז'? ‫-כן.
‫זה חם, תיזהר.
‫סוכר? ‫-לא, תודה.
‫אתה בטח רוצה לראות אותו כבר.
‫כן, אם לא אכפת לך. ‫אני ממש מתרגש.
‫אני מבין.
‫אל תזוז.
‫הנה, מצאתי אותו!
‫הנה החיה.
‫מאה אחוז עור צבי.
‫בחיי...
‫וכל הפרנזים במקום.
‫אני יכול לראות את הצד השני?
‫בחיי.
‫לבשתי אותו במשך שנה.
‫אחר כך הוא יצא מהאופנה, ‫והנחתי אותו בצד.
‫הוא יחיד במינו. ‫הייתה לו אפילו תווית.
‫"תוצרת איטליה".
‫הורדתי אותה כי היא גירדה לי.
.6,300
.6,500
.6,700 .6,900
.7,100 .7,300
...7,500
‫לעזאזל, לא ראיתי אף פעם ‫כל כך הרבה כסף.
‫חסרים לי 200. ‫-לא נורא.
‫אתה יודע מה? ‫אני אפילו אוסיף לך מתנה.
‫לא רק שקנית עכשיו
‫את ז'קט חלומותיך,
‫בנוסף לזה,
‫תקבל מצלמת וידיאו דיגיטלית ‫חדשה כמעט לגמרי.
‫בדקתי אותה לא מזמן. ‫כאילו שהיא יצאה עכשיו מהמפעל.
‫דיגיטלית? ‫-אין יותר טוב מזה.
‫תראה אותך, איזה יופי!
‫כמה לילות? שישה? שבעה?
‫חודש. ‫-חודש?
‫כן, לפחות. ‫-חודש שלם כאן?
‫כן, אני רוצה להיות לבד.
‫זאת לא תהיה בעיה...
‫אני נותן לך את חדר 15.
‫זאת כף רגל של שועל.
‫איך אתה משלם?
‫כן, בקשר לזה... יש לי בעיה קטנה
‫עם כרטיס האשראי. ‫אבל זה אמור להסתדר מחר.
‫אז...
‫מה נעשה?
‫אינך יכול ללון כאן בחינם, אדוני.
‫אני יודע, ‫אבל אפשר לחכות עד מחר?
‫אם תשאיר לי פיקדון,
‫תוכל לשלם מתי שתרצה.
‫אחרת, לא אוכל לעזור לך.
‫יש לי את זה.
‫זה זהב.
‫לא טוב? ‫-לא, זה בסדר גמור.
‫תודה.
‫החדר בקומה השנייה.
‫פיצוץ!
‫סגנון קטלני.
‫כן, זה אני.
‫למה התקשרת? בשביל מה?
‫כדי להגיד לך שאני נמצא רחוק.
‫עזבתי. זהו.
‫את רוצה לדעת איפה אני?
‫לא.
‫אתה בשום מקום, ז'ורז'.
‫אתה לא קיים יותר.
‫הנה...
‫ויסקי. ‫-תודה.
‫לחייך.
‫לחיים.
‫זה מה שהוא אמר לי.
‫הוא עשה את זה גם בשנה שעברה.
‫מרטין סיפרה לי. ‫-מרטין?
‫אתן מדברות על הז'קט שלי?
‫דיברתן על הז'קט שלי, נכון?
‫לא, לא.
‫או-קיי, סליחה. ‫-למה שנדבר על הז'קט שלך?
‫אנשים מדברים עליו כל הזמן.
‫לפעמים ‫עוצרים אותי באמצע הרחוב...
‫אני רגיל שהוא מושך מבטים, סליחה.
‫באמת?
‫מה אומרים לך עליו?
‫אתן רואות שזה לא בגד רגיל.
‫אתה לא מכאן, נכון?
‫הגעתי לא מזמן.
‫את ישירה מדי. ‫-זה בסדר, אין בעיה.
‫מה הוא עושה בחיים, ‫חוץ מלהשוויץ בז'קט זמש?
‫אפשר לדעת?
‫אני יושב בבר...
‫שותה כוסית בשקט.
‫לא, התכוונתי במה אתה עובד?
‫אתה לא רוצה להגיד? ‫-כן, בטח.
‫אני יוצר סרטים.
‫אתה מצלם עכשיו סרט?
‫כן, ייתכן... ייתכן בהחלט.
‫מגניב.
‫היי, ספילברג, רוצה טרמפ?
‫לא, נחמד מצדך. ‫אני אוהב ללכת ברגל.
‫אם אתה מחפש שרמוטות ‫בשביל הפורנו שלך, אני פנויה.
‫השתתפתי בכמה סרטים לפני ‫20 שנה. אני נראית עדיין טוב, לא?
‫אני לא מצלם פורנו.
‫למה חשבת דבר כזה?
‫אתה לא נראה כמו קולנוען אמיתי.
‫אני קולנוען אמיתי.
‫הסתכלת עליי? ‫ראית את הסגנון הקטלני שלי?
‫טוב, בסדר. ‫-קלטת עכשיו? -עזוב.
‫חתיכת אפס. -תסתלקי. ‫-להתראות.
‫לא קולנוען אמיתי...
‫שלום לך.
‫מאיפה אתה?
‫אני...
‫אני מאיטליה...
‫אני מאיטליה.
‫יופי.
‫איטליה...
‫אתה שיא האופנה.
‫אתה מצטלם נהדר.
‫ומי אתה?
‫אני הבעלים החדש שלך.
‫אני חושב שנהיה יופי של צמד.
‫אין לי בעיה שנהיה צמד.
‫אבל תזכור, אני הבוס.
‫בסדר.
‫לילה טוב.
‫זה אתה שהרעשת?
‫לא, לא...
‫על מה אתה מסתכל?
‫עוף מפה.
‫"מקצועות הקולנוע"
‫מה אתה עושה באזור הזה?
‫יצאתי מהבית...
‫די מוקדם. התחלתי לנסוע...
‫והגעתי לכאן.
‫טוב.
‫משכת 7,550 יורו מהבנק אתמול?
‫כן, אתמול. ‫ואני צריך עוד.
‫החשבון שלך נחסם הבוקר. ‫אני לא יכולה לעזור לך.
‫מי חסם אותו? אתם?
‫לא, השותף השני בחשבון.
‫אה, כן.
‫ממתי מותר לאישה ‫לחסום את חשבון הבנק של בעלה?
‫היא אשתך.
‫כן, אבל אני צריך 500 יורו.
‫אני צריך 500 יורו השבוע.
‫את יכולה לתת לי 500 יורו. ‫זה לא הרבה.
‫החשבון חסום, אני מצטערת.
‫חרא!
‫אל תדאג.
‫אני אשיג כסף.
‫אני אסתדר.
‫עליי.
‫החברה שלך ‫עקבה אחריי אתמול בלילה.
‫אני חושב ‫שהיא רצתה להמשיך לבלות אתי.
‫היא עושה את זה לכל הלקוחות. ‫זה המקצוע שלה.
‫מה המקצוע שלה?
‫מעקב?
‫באמת לא הבנת?
‫לא. ‫-זונה.
‫אה, כן. -היא לא חברה שלי. ‫היא פשוט מבלה כאן.
‫אבל אני מחבבת אותה.
‫אז תגיד...
‫איזה סרט אתה מצלם?
‫קשה להסביר. זה...
‫יש לך צוות צילום? ‫סליחה שאני ישירה.
‫לא, זה בסדר.
‫לא, אני לבד, לבד לגמרי.
‫אני לבד... אני מצלם לבד.
‫אבל יש לי צוות ‫שעושה את שאר הדברים.
‫צוות די גדול.
‫מגניב. ‫אני מבינה בזה קצת.
‫באמת? ‫-כן, אני עוסקת בעריכה.
‫אני ממלצרת, ‫כי אין עבודה אחרת בחור הזה.
‫אבל האהבה האמיתית שלי ‫זה עריכה.
‫עריכה, כן. -לפעמים ‫אני עורכת סרטים שכבר קיימים,
‫ומשנה את העלילה. זה די נחמד.
‫לדוגמה, ערכתי ‫את "ספרות זולה" לפי הסדר.
‫ראית את "ספרות זולה"? -כן.
‫הרעיון של הסרט הוא שהכל מבולבל.
‫זה מה שמעניין בו.
‫סידרתי את הסצנות לפי הסדר,
‫והתוצאה... גרוע.
‫ממש גרוע.
‫איך את עורכת סרט לפי הסדר?
‫יש לך מכונה מיוחדת?
‫לא, יש לי מחשב.
‫כמו לכולם.
‫המכונה המיוחדת זה המוח שלי. ‫-כן, בסדר.
‫אבל אני עושה את זה כתחביב.
‫הייתי מתה לעבוד בזה.
‫זאת באמת... עבודה מדהימה.
‫אין ספק.
‫אני שקוע בזה, ‫אז אני לא שם לב, אבל...
‫כשאני חושב שמשלמים לי על זה... ‫זה מטורף.
‫למה מכרת שקרים ‫למלצרית המטומטמת?
‫ניסית להתחיל איתה?
‫אתה רוצה לתקוע אותה?
‫לא!
‫ממש לא. היא מזגה לי כוסית. ‫רציתי להיות נחמד.
‫ואלה לא שקרים, ‫ראית אותי משתמש במצלמה.
‫לצלם סרטון זה כמו לצלם סרט...
‫אני לא בטוח.
‫ברור שכן!
‫"דניז, המלצרית העורכת"
‫ז'ורז'...
‫אני קורא.
‫מה?
‫רוצה לדעת ‫מה החלום הכי גדול שלי?
‫אולי נדבר על זה אחר כך.
‫הספר הזה מעניין אותי.
‫לא, אני רוצה לדבר עכשיו.
‫זה חשוב.
‫סגור את הספר.
‫אני מקשיב.
‫רוצה לדעת ‫מה החלום הכי גדול שלי, ז'ורז'?
‫כן, ספר לי.
‫החלום הכי גדול שלי, ז'ורז'...
‫הוא להיות הז'קט היחיד בעולם.
‫היחיד?
‫כן.
‫הז'קט היחיד בעולם.
‫אני רוצה שנוכל להסתובב ברחוב,
‫בלי לראות ז'קטים אחרים.
‫אני שמח לשמוע, כי...
‫החלום הכי גדול שלי...
‫הוא להיות...
‫האדם היחיד בעולם שלובש ז'קט.
‫איך אתה מתכוון להגשים ‫את החלום הזה, ז'ורז'?
‫בוקר טוב.
‫אני בחדר 15...
‫וקיבלתי את ההודעה שלך,
‫אבל יש לי עדיין בעיה עם הבנק.
‫יש להם בעיה במחשב כבר יומיים.
‫אני לא יכול למשוך כסף. ‫הכרטיס שלי חסום.
‫אז...
‫מה אתה מציע?
‫אתה יכול לתת לנו פיקדון? ‫-כבר נתתי.
‫נתתי את טבעת הנישואים שלי ‫לעובד שלך. הוא לא כאן?
‫הוא התאבד.
‫שלשום. ממש כאן. ‫עם רובה ציד.
‫היו רסיסי מוח על כל הקירות.
‫גועל נפש. ניקיתי הכל בעצמי.
‫זה עצוב, אבל לא הייתה לו משפחה, ‫אז לא נורא.
‫טוב, אז מה נעשה עכשיו? ‫כי אם...
‫שמנו את הגופה בחדר מס' 1,
‫עד שחברת הקבורה תגיע.
‫אתה רוצה להיפרד ממנו? -כן! ‫-הדלת פתוחה.
‫חדר מס' 1...
‫"מאה אחוז עור צבי"
‫בינגו!
‫זהו.
‫גועל נפש.
‫זהב. ‫-בסדר.
‫אני אשלם מחר.
‫טוב, אז ככה...
‫אני לא אלך סחור סחור.
‫דיברתי בטלפון עם המפיקים.
‫זה לא היה קל, כי הם בסיביר.
‫אולי את לא יודעת, אבל זה סיוט.
‫הקליטה שם על הפנים.
‫התקשרתי חמש פעמים. ‫השיחה התנתקה כל הזמן.
‫הם היו באמצע הצילומים
‫של סצנת קרב גדולה על קרחון,
‫אז זה לא היה פשוט.
‫בכל אופן, ‫יכול להיות שיש לי חדשות טובות
‫בשבילך.
‫סליחה, על מה אתה מדבר?
‫ובכן, הם אישרו ש...
‫אין עדיין אורחת לסרט.
‫כיוון שציינת שאת...
‫עורכת? אין לכם עורכת?
‫כן, אורחת, עורכת. לא משנה.
‫עורכת.
‫כיוון שהמשרה פנויה, ‫את יכולה להיות העורכת.
‫אתה צוחק? ‫-אני רציני לגמרי.
‫כן. ‫זאת אומרת...
‫אני לא יודעת מה לומר. ‫-פשוט תגידי כן!
‫זה מדהים, אבל... ‫אתה לא רוצה לראות עבודות שלי,
‫כדי להיות בטוח? ‫-לא, אין צורך, אני...
‫אני סומך עלייך, אבל...
‫אני רוצה שתורידי את הז'קט הזה. ‫-מה?
‫אני מעדיף שלא תלבשי ז'קט.
‫את מוכנה להוריד אותו, בבקשה?
‫לא, נוח לי איתו.
‫מה הקטע שלך? ‫אתה סוטה או משהו כזה?
‫לא, אני רק רוצה להיות היחיד ‫שלובש ז'קט.
‫תורידי אותו, בבקשה.
‫אתה צוחק עליי?
‫אני לא צוחק, אני רציני מאוד.
‫זה חשוב לי, בדיוק ‫כמו שהעבודה כעורכת חשובה לך.
‫תורידי אותו, בבקשה. ‫אני רוצה להיות היחיד ש...
‫אם אתה רוצה שאני אתפשט, ‫תשכח מזה. אני לא בקטע הזה.
‫אני נשבע לך שזה לא קטע מיני.
‫חוץ מזה, תראי, אני נשוי...
‫היא לא עליי כרגע, ‫אבל לרוב אני עונד טבעת.
‫אני פשוט רוצה להיות ‫היחיד עם ז'קט.
‫תעשי לי טובה.
‫מתי אני מתחילה?
‫את מתחילה עכשיו. ‫התקבלת לעבודה.
‫מה אני אמורה לערוך?
‫ציפיתי לזה. ‫ציפיתי לשאלה הזאת.
‫ציפיתי לזה... ‫הנה חומר לעריכה.
‫אז אתה לא עובד עליי?
‫תיתן לי תסריט מתישהו?
‫כן, טוב...
‫בקשר לזה, ‫עכשיו כשאנחנו שותפים,
‫אני צריך לומר לך משהו חשוב.
‫אני בבעיה אמיתית, צרה רצינית.
‫מישהו גנב ‫את כרטיס האשראי שלי אתמול.
‫לעזאזל! מי זה? ‫-לא משנה.
‫הבעיה היא שאני עמוק בבוץ, כי...
‫אני לא יכול לקנות עוד קלטות,
‫או להדפיס את התסריט.
‫זה ממש, ממש לא לעניין.
‫אני מצטער שאני מבקש ממך. ‫-זה בסדר.
‫אנחנו בקושי מכירים...
‫מתי המפיקים יחזירו לי את הכסף?
‫ברגע שאצור איתם קשר. ‫אל תדאגי, הם חבר'ה רציניים.
‫הם ישלחו לך צ'ק.
‫אבל אני צריך יותר מ-500. ‫-באמת?
‫זה מספיק להמון קלטות.
‫בן זונה...
‫סגנון קטלני.
‫חבל על הזמן.
‫זה עור צבי אמיתי? ‫-כן, בטח.
‫סליחה על האיחור. ‫-אתה ג'וני? -כן.
‫אני ז'ורז'. דיברנו בטלפון.
‫אני יוצר הסרט.
‫אנחנו מצלמים אודישן היום?
‫לא, זאת הסצנה עצמה. ‫ישר, בלי אודישן. -באמת?
‫עשית דבר כזה פעם? -לא. ‫-אתה תראה, זה פשוט מאוד.
‫כמה ז'קטים הבאת איתך? ‫-הבאתי את כולם.
‫כמו שביקשת. יש פה תשעה.
‫ללבוש אותם, ‫שתראה מה מתאים לסצנה?
‫לא, אין צורך.
‫תכניס אותם ישר לתא המטען.
‫בשביל מה?
‫כי זאת הסצנה.
‫זאת הסצנה.
‫הבחור בסצנה אומר...
‫"אני נשבע ‫לא ללבוש ז'קטים יותר בחיים".
‫אני נשבע ‫לא ללבוש ז'קטים יותר בחיים.
‫ואז הוא מניח את כולם ‫בתא המטען.
‫סגור את תא המטען.
‫ואני עוצר.
‫זה הכל, ג'וני.
‫סליחה, אדוני, ‫אבל הסרט שלך לא קצת מוזר?
‫הוא לא מוזר בכלל, הוא מדהים.
‫אתם לא יכולים להבין את זה כרגע, ‫אבל הוא אדיר.
‫תודה.
‫אדוני? ‫הז'קטים שלנו בתא המטען.
‫אדוני, הז'קטים. הם בתא המטען!
‫רק רגע, הז'קטים שלי...
‫וזהו.
‫הנה.
‫אבל... אין פה 100.
‫זה סוף היום, זה מה שנשאר לי.
‫אני מרושש.
‫מה הוא עושה פה, לעזאזל?
‫הילד הזה עוקב אחריי.
‫מה אתה עושה?
‫אתה עוקב אחריי?
‫אתה חירש?
‫אתה ילד חירש?
‫הוא מוזר, לא?
‫למה אתה מסתכל עליי? ‫מה אתה רוצה?
‫לא ראית כלום.
‫אני צריך את הז'קטים שלי.
‫נשבעת לא ללבוש יותר ז'קטים. ‫יש לי הוכחה מצולמת.
‫אכלת אותה. הם שלי עכשיו.
‫"קולנוע"
‫מה נשמע? ‫-טוב, תודה.
‫אפשר לדבר איתך לרגע?
‫למה אתה מצלם אותי? מה זה?
‫זה המקצוע שלי. ‫-אה, כן?
‫התחלתי לערוך.
‫באמת?
‫התחלתי לבנות סצנה, ‫עם התמונות שלך
‫והמכונה המיוחדת שלי.
‫צפית במה שצילמתי? ‫-לא הייתי אמורה לצפות?
‫כן, בטח.
‫אהבת את זה? ‫-עפתי על זה.
‫זה כמו סרט תיעודי פיקטיבי.
‫יש בזה משהו פרוע. אני מתה על זה.
‫אני שמח.
‫אני לא אשקר לך, ‫לא קל לעבוד בלי תסריט.
‫אבל אני נהנית.
‫ונדמה לי ‫שניחשתי כבר על מה הסרט.
‫באמת?
‫על מה הסרט, לדעתך?
‫אולי זאת רק פרשנות שלי,
‫אבל נראה לי ‫שהנושא האמיתי הוא הז'קט.
‫הז'קט שלך.
‫ליתר דיוק, העובדה שכולנו ‫מסתתרים מאחורי מעטפת,
‫שמגינה עלינו מהעולם שבחוץ.
‫זה הנושא או שטעיתי לגמרי?
‫את חושבת שזה צריך להיות הנושא?
‫זה נושא מעולה, בעיניי.
‫אז אולי זה הנושא.
‫רק אתה יודע.
‫לעזאזל.
‫לעזאזל, זה חסום.
‫מצטערת, אני לא יכולה ‫לתת לך יותר. זה נחסם.
‫80 יורו, זה הכל?
‫כן.
‫מעולם לא משכתי ‫כל כך הרבה, זה נחסם.
‫ואין לך חסכונות במקום אחר,
‫כמו לאנשים נורמליים? ‫-לא. -לא?
‫אני מלצרית.
‫למה המפיקים שלך ‫השאירו אותך בלי גרוש?
‫אמרתי לך שהם בסיביר.
‫הם מצלמים חומרים חשובים נורא.
‫איך זה יעזור לי? ‫ראית פעם סרט שעלה 80 יורו?
‫אני יכולה לנסות שוב.
‫תנסי. -אבל למה אי אפשר ‫לחכות למחר? -כי אני צריך לצלם!
‫טוב, תירגע! -לא, אבל... ‫אני צריך לצלם סרט!
‫את לא יכולה להוציא כסף מהקופה? ‫-זה לא עובד.
‫הקופה ריקה, בכל מקרה. ‫לא שמת לב שאתה הלקוח היחיד?
‫קיבינימט!
‫צ'או.
‫להתראות.
‫למה אתה מצלם אותי? מה זה?
‫זה המקצוע שלי.
‫כן? ‫לצלם אנשים שלא רוצים להצטלם?
‫איזה מין מקצוע זה? ‫-זה נקרא לעשות סרט.
‫זה נקרא להתעלק. ‫כבה את המצלמה.
‫אפשר לשאול אותך שאלה? ‫-עזוב אותי!
‫אתה מוכן להוריד את הז'קט ‫ולא ללבוש אותו יותר בחיים?
‫כטובה בשבילי. ‫-איזה שטויות. -לא?
‫יש לך עוד שאלות טיפשיות?
‫אולי זה נשמע טיפשי, ‫אבל זה חשוב לי.
‫איך אוכל לשכנע אותך?
‫אם תהרוג אותי, ‫אולי אשנה את דעתי.
‫חתיכת אפס, תעזוב אותי!
‫תעוף מפה!
‫יופי של שוט מעקב, ז'ורז'.
‫כל הכבוד.
‫אני יודע מה אתה הולך להגיד.
‫יופי של שוט מעקב, אבל...
‫זה לא מקרב אותנו לחלום שלנו. ‫אני יודע.
‫בקצב הזה, תהיה האיש היחיד ‫עם ז'קט בעוד אלף שנה.
‫אני יודע!
‫לא ניתן לשמוקים האלה ‫להרוס את החלום שלנו, ז'ורז'.
‫לא, לא ניתן להם, אבל...
‫החלום שלנו קצת קיצוני.
‫להיפטר מכל הז'קטים ‫זאת משימה ענקית.
‫זה ייקח זמן.
‫אני יודע מה נעשה.
‫או-קיי, אבל...
‫מעצבי גינות ‫שותלים פרחים, לא גננים.
‫אולי הוא עושה את שניהם.
‫כן, אבל לא, זה לא אותו מקצוע.
‫זה אותו ענף, אותו תחום מקצועי.
‫חכה רגע. מי זה?
‫שלום.
‫זה לא מוצא חן בעיניי. מה נעשה?
‫לא יודע.
‫אתם יכולים לעזור לי להגשים חלום?
‫"דניז,
‫"למרות המחסור במימון, ‫הצלחתי לצלם הלילה סצנה,
‫"בזיעת אפי.
‫"תוקירי את התמונות האלה, ‫כי הן אולי האחרונות.
‫"יש לי תחושה ‫שמשהו נורא קרה בסיביר,
‫"כי לא שמעתי ‫אף מילה מהמפיקים.
‫"אני לא חושב
‫"שאוכל לסיים את הסרט ‫בלי התמיכה הכספית הראויה.
‫"אלא אם כן ‫תמצאי דרך לעזור לי, כמובן.
‫"שלך, ז'ורז'."
‫חתיכת אפס, תעזוב אותי! ‫תעוף מפה!
‫לעזאזל.
‫כן?
‫מה?
‫ראיתי את הקלטת החדשה. ‫מדהים. עפתי על זה.
‫אנחנו יכולים לדבר?
‫את רוצה לערוך פגישה?
‫כן. אני יכולה להיכנס?
‫כן, אבל תורידי את זה.
‫את זה? ‫-כן!
‫את יודעת למה.
‫את בסדר? ‫-ואתה?
‫כן.
‫את רואה משהו? יש פה כתם?
‫לא? ‫-לא.
‫זה לא מזעזע אותך? ‫-לא.
‫טוב.
‫מה עם הפגישה?
‫כן. קח.
‫מה זה?
‫כדי להודות לך ‫שאתה מעסיק אותי בסרט שלך.
‫אני ממש שמחה שאתה סומך עליי.
‫ורציתי להתנצל שלא יכולתי ‫למשוך יותר כסף אתמול.
‫אני לא רוצה שנריב בגלל זה. ‫-הצלחת למשוך עוד כסף?
‫כן. כלומר, ‫קיבלתי מקדמה מהבוס שלי.
‫הבוס שלך? אני הבוס שלך.
‫לא, בבר.
‫אה, כן.
‫בסדר, כן.
‫אז תודה.
‫זה רך.
‫תפתח.
‫בן זונה!
‫מוצא חן בעיניך?
‫את לא נורמלית.
‫זה...? ‫מאה אחוז עור צבי.
‫זה משגע. ‫אני אוהב את החיים שלי, תודה.
‫לא, תודה לך, ז'ורז'.
‫רגע, אני אמדוד אותם. ‫אני יכול? -כן, בטח.
‫אני שמחה שאתה אוהב אותם. ‫-את בטוחה שזה עור צבי? -לגמרי.
‫בחיי!
‫מכנסיים מגניבים.
‫רק "מגניבים"? -אתה בטוח? ‫-הסתכלת טוב?
‫אז כמו שאמרתי,
‫אל תטפח ציפיות, אבל נראה לי ‫שאוכל להשיג עוד כסף.
‫הרבה? -כן, הרבה. ‫מספיק כדי לסיים את הסרט.
‫אז...
‫אני צריכה עוד תמונות. ‫כדי לערוך "טיזר".
‫ואתה צריך לצלם יותר מקרוב.
‫אני צריכה יותר אקשן. ‫אני צריכה יותר דם.
‫"אני צריכה, אני צריכה..."
‫את מחלקת לי פקודות? ‫-כן.
‫קח.
‫זה יספיק לעוד כמה צילומים.
‫לעבודה!
‫"קולנוע"
‫סלח לי.
‫הלכתי לאיבוד. אתה יכול לעזור לי?
‫כן. ‫-תודה.
‫מה, אתה משוגע?
‫ז'ורז'.
‫שלום.
‫נו, במה מדובר?
‫מדובר בזה...
‫הנה. ‫תחפור בור גדול כאן.
‫פה.
‫ואז... ‫-כאן.
‫ותיסע חזרה, בלי לשאול שאלות.
‫בסדר?
‫אני כבר אמלא אותו בעצמי.
‫בחיי... -אבא שלי מכר ‫את האטליז שלו. מאז הוא טחון.
‫יש פה 50,000 יורו.
‫אני אפיק את הסרט.
‫אתה צריך עזרה כספית, ‫אבל גם הכוונה.
‫אתה לא יכול להמשיך לבד. זה בלגן.
‫אני אמשיך לערוך, ‫אבל אשמש גם כמפיקה.
‫תרגום, בבקשה. ‫את נותנת לי את הכסף או לא?
‫תרגום: ‫אם מישהו יטפל בכסף במקומך,
‫זה ישרת את הסרט ‫בצורה טובה יותר.
‫אתה צריך מפיק, ז'ורז'.
‫אתה סומך עליי או לא?
‫את נותנת לי את הכסף או לא? ‫-לא!
‫ז'ורז', ‫אני רוצה שהכסף הזה יושקע בסרט.
‫בסרט...
‫אין לך מושג על מה אני מדברת. ‫-על מה? -אתה לא יודע כלום.
‫באיזה עניין? ‫-המפיקים שלך בסיביר זה קשקוש.
‫ממש לא. ‫זה לא קשקוש.
‫הם אפילו שלחו לי פקס הבוקר.
‫נשבע לך, ‫הם שלחו לי פקס. כולם מתו!
‫פקס? ‫-כן. הם נהרגו במפולת שלגים,
‫בגלל זה לא הצלחתי לתפוס אותם. ‫-אתה בכלל לא נראה עצוב.
‫אני לא עצוב, ‫כי היו בינינו יחסי עבודה.
‫אני לא הולך להתייפח. ‫-הם מתו, אבל שלחו לך פקס?
‫כן. ‫-ז'ורז'...
‫אני יודעת שזה קשקוש.
‫ידעתי מהיום הראשון.
‫אתה כלום, אפס.
‫אין לך שום הפקה.
‫אתה סתם בחור בודד.
‫נכון, אני בודד.
‫גם את בודדה.
‫נכון, גם אני בודדה.
‫כולנו בודדים.
‫אבל שנינו יכולים להיות בודדים יחד.
‫וליצור סרט נהדר.
‫את יודעת מה הייתי רוצה?
‫מה?
‫טוב.
‫יש לי גם את הזוג הזה, ‫אבל הן סינתטיות.
‫סינתטי, בשבילי? ‫-ראית את הסגנון הקטלני שלו?
‫כן.
‫ניקח אותן?
‫בחירה מצוינת.
‫לאן אנחנו נוסעים?
‫תצלמי אותי.
‫-חכה.
‫בסדר, זה מצלם. ‫-תצלמי אותי.
‫כן, קדימה.
‫תצלמי אותי!
‫הנה!
‫תצלמי אותי!
‫אני מצלמת!
‫ז'אן דוז'רדן
‫אדל האנל
‫כתב וביים: קנטן דופייה
‫עברית: שלומי שורצולד ‫הפקת כתוביות: אולפני אלרום